Komořanská teplárna si zahraje ve filmu. Pro několik scén svého nového filmu si její industriální prostředí vybral scénárista a režisér Zdeněk Jiráský. Držitel Českého lva za film Poupata právě natáčí roadmovie ´Už tě nemám rád´. Film produkční společnosti i/o post vypráví příběh Marka a Terezy, dětí v pubertálním věku, jejichž hra na dobrodružství přeroste v drama. Velkou roli hraje ve filmu fenomén všudypřítomných mobilů, sociálních sítí a yotuberingu. Film by měl být hotov ještě na konci letošního roku.
„Filmaři nás původně nakontaktovali jen s prosbou obhlídky exteriérů u chladicích věží, které jim z dálky přišly kinematograficky velmi atraktivní. Po první návštěvě je však oslovilo industriální prostředí celého areálu a přišli s nápadem natočit zde i další scény filmu, tentokrát v interiérech teplárny. Dlouho nemohli najít ty pravé, než je naprosto nadchla kotelna a aglomerace,“ řekla Miloslava Kučerová, tisková mluvčí teplárny.
„Dlouho jsme hledali pracoviště pro matku našeho hlavního hrdiny, až jsme ho našli tady, na aglomeraci a jsme opravdu rádi. Je to tady pro naše účely moc pěkné,“ podělil se o svou radost režisér. Štáb i herce však čekalo náročné prostředí plné hluku, horka a prachu. Představitelku matky hlavního hrdiny, kterou hraje herečka Anita Krausová (Špindl, Pustina, Svět pod hlavou) to však neodradilo, ba naopak: „Nikdy jsem se nebyla podívat dovnitř, do střev. Mám hodně ráda ‚industriál‘, takže za mě to bylo úplně parádní.“
Filmový štáb dorazil do teplárny v minimálním počtu. Nejedná se totiž o klasické velké natáčení, ale o nízkorozpočtový film, který počítá s minimalistickým štábem a výrazným omezením kamerové a osvětlovací techniky. Pro tento typ filmu je zvolen spíše dokumentární způsob snímání a režisér se snaží být nenápadný. „Po Poupatech jsem točil cizí scénáře, produkčně náročné dobové filmy a uvědomil si, že to pro mě není ideální. Pro mne je vlastnější cesta přirozenosti, autenticity, snímání reality okolo nás. Užívám si to já i ten minimální štáb, ve kterém točíme. Zvolili jsme tuto metodu, abychom byli co nejméně nápadní,“ vysvětlil nám Zdeněk Jiráský.